Loach pe apă | |
---|---|
cantec popular | |
Limba | Rusă |
Artiști de seamă | Pelagia |
Gen | nunta ritualică |
![]() |
„Vyun na vode” ( Vyun nad vodu ) este un cântec de nuntă rusesc , care a fost interpretat la momentul sosirii mirelui și predarea mirelui în ziua nunții. Cântecul vorbește despre ritualul predării miresei mirelui (ritul abuzului).
Vechii ruși din Siberia au acordat o mare importanță interpretării cântecului „Vyun pe apă” în timpul ceremoniei de nuntă, deoarece în mintea participanților momentul predării miresei mirelui a fost identificat cu ideea principală a nunta și a simbolizat ireversibilitatea acțiunii. Printre vechii credincioși din districtul montan Altai, înjurăturile au înlocuit nunta. După el, toți cei adunați au mers la casa mirelui, unde s-a săvârșit ceremonia de împachetare a miresei. Astfel, transferul propriu-zis al miresei la mire corespunde trecerii simbolice a fetei-mireasă la grupul de femei căsătorite și la clanul mirelui, care corespunde „riturilor de trecere”.
Astfel, ritul abuzului este punctul central, de cotitură, în nunta populară rusească, îndeplinind în unele cazuri o funcție care ulterior a început să fie duplicată de ceremonia de nuntă bisericească/creștină.
Interpretarea cântecului este de obicei programată strict pentru a coincide cu ceremonia și este interpretată o dată la nuntă.
Sunt cunoscute peste 50 de versiuni ale cântecului, inclusiv 25 de înregistrări muzicale. Cel mai mare număr de înregistrări se încadrează în regiunea de nord și nord-vest a Rusiei. Mai rar, se găsește în centrul Rusiei și în regiunea Volga. În sudul Rusiei există doar înregistrări unice. În Siberia, în zonele de reședință tradițională a populației vechi, este omniprezent. Variantele siberiene, cel mai probabil, se întorc la tradiția cântecului rusesc de nord.
Variante ale cântecului „Vyun” sunt cunoscute cu diferite începuturi:
Situația principală a intrigii: ginerele de la poarta miresei își cere mămicile logodnice; i se scoate un cal, i se scoate un cufăr din care refuză, apoi i se scoate mireasa. Scopul principal al interpretării acestui cântec este de a crea o anumită situație rituală - transferul miresei la mire în ziua nunții.
În singura descriere - de A. M. Listopadov despre obiceiurile de nuntă ale cazacilor Don - cântecul a fost „redat”: atunci când ceremonia de adio și binecuvântare a miresei are loc în camera de sus, „călăreți de mire, stând în hol. , joacă „Vyun pe apă”. Cântecul este cântat exigent, persistent, însoțit de strigăte de luptă și de o bătaie în ușă. Partea mirelui nu mai cere, ci cere „darul lui – o marfă vie”, promis prin acordul de ieri, cerând predarea cetății în ansamblu, și nu doar „un cal în șa” sau un șoim. . După interpretarea cântecului, soacra îi lasă loc fiicei sale mirelui [1] .