Copii vs vrăjitori | |
---|---|
Autor | Nikos Zervas |
Gen | fantezie |
Limba originală | Rusă |
Original publicat | 2004 |
Serie | „Știința câștigului” |
Editor | „Piața Lubyanskaya” |
Purtător | Carte de hârtie , carte audio |
ISBN | ISBN 5-903016-01-4 |
Următorul | „ Cadeții Tochka Ru ” (2007) |
„Children vs Wizards” este prima carte din seria „Science of Victory” , poziționată ca un roman pentru copii și adolescenți , a scriitorului grec Nikos Zervas (cel mai probabil o persoană fictivă sau pseudonim al unui grup de autori), publicată în 2004 . Scris dintr - o poziție ortodox - creștină puternic critică cu privire la seria de cărți JK Rowling despre Harry Potter [1] și a provocat o reacție extrem de ambiguă atât în biserică, cât și în mediul laic . Ulterior, au fost lansate 2 continuare: „ Cadeții Tochka Ru ” (2007) și „ Focul grecesc ” (2007-2008), care au atras mult mai puțină atenție.
Proiectat în 2016 ca un desen animat cu același nume .
Editura Lubyanskaya Ploshchad a fost fondată de președintele grupului media Russian Entrepreneur și de redactorul șef al revistei analitice cu același nume, Leonid Makurov, cu aproximativ un an înainte de lansarea cărții. Mai mult, asta s-a întâmplat după ce „a venit la noi agentul literar al scriitorului Zervas”. În plus, Makurov a avut relații strânse de lungă durată cu Grecia, „Întreprinzătorul rus” a organizat în mod regulat forumuri economice ruso-greacă „Patria mea” acolo. Despre autor, Makurov a spus că „Zervas a scris cea mai mare parte a cărții în rusă (știe foarte bine limba, a studiat la facultatea de filologie din Moscova și este căsătorit cu rusă), iar ceea ce este în greacă nu a luat prea mult timp de la traducători. Dar pe cartea propriu-zisă, un colectiv de jurnalişti cunoscuţi a lucrat ca redactori” [2] .
În 2006, în urma cărții „Copii împotriva vrăjitorilor”, au fost publicate două interviuri cu autorul în ziarele „Argumente și fapte” [3] și „Trud”, iar în cea din urmă, potrivit unui anume Gulya Shinkarenko, s-a relatat că Zervas la sfârșitul anilor 1980, „după ce a citit Frații Karamazov , a venit să-și termine studiile la Moscova. După ce a primit o diplomă, Nikos s-a căsătorit cu violonista Svetka Olenina și, în mod destul de neașteptat pentru toată lumea, a făcut semn către Urali, unde, cu mare dificultate, a obținut un loc de muncă ca profesor de literatură rusă într-o școală rurală, se pare, undeva lângă Orsk . . Cu toate acestea, doi ani mai târziu, Nikos a decis să nu ispitească soarta și, împreună cu Svetka și două alune, s-a întors în Grecia, unde tatăl capitalist l-a iertat pe fiul risipitor și a plecat într-o altă lume, lăsând în urmă o moștenire bună care i-a permis lui Zervas să se dedice. la operele literare . Editorii de la Arguments and Facts au refuzat să ofere orice informație despre această publicație, iar Trud a raportat că „interviul a venit de la un serviciu de publicitate” și „ne-a fost trimis prin poștă, nu l-am văzut nici pe autorul articolului, nici pe erou” [ 2] . Andrei Kuraev a scris pe forumul său: „Acest interviu cu Zervas a venit la redacția lui Trud de sus - de la proprietarii lor, frații Ananyev (Promsvyazbank). Au finanțat și publicarea și publicitatea cărții” [5] .
22 octombrie 2015 la o întâlnire a iubitorilor de carte ortodoxă din bibliotecă. V. Mayakovsky, o anumită femeie a spus că „Nikos Zervas înseamnă „Victoria lui Dumnezeu”. Cartea este scrisă pentru adulți. Conține mult cod. L-am cunoscut personal pe autor. A fost preot și un om foarte bun. Nu vă pot spune mai multe” [6]
Pe 21 decembrie 2017, cartea a fost inclusă în lista cărților interzise în Ucraina [7]
Cartea începe cu o poveste despre misterioasa Ligă a magicienilor și vrăjitorilor care practic a cucerit lumea. Doar Rusia a rămas inexpugnabilă datorită misterioasei „apărări ruse (bizantine)”, care nu le permite magicienilor să acționeze asupra minții rușilor. Singurul decalaj în „apărarea rusă” este „Potteromania” relativ recentă. Profitând de acest lucru, șeful Ligii, Gandalfus Templdor, îl trimite pe unul dintre cei mai buni studenți ai săi, Leonard „Leo” Ryabinovsky, în Rusia pentru a deveni „Olarar rus”, pentru a atrage copiii ruși cu magie și a-l ademeni pe insula Loch. Horrog, unde școala ar finaliza eliminarea „protecției ruse””. Experimentul desfășurat de vrăjitori pe cinci orfelinate din Rusia a fost un succes - patru și-au pierdut complet protecția.
Leul, arătând magie, „încântă” o tânără fană a lui Harry Potter, Nadezhda Yeropkina, supranumită „morcovul”. El sugerează tuturor să zâmbească atunci când o privesc și, după ce a primit acordul ei, îi pune pe frunte ștampila rușinoasă „Nemernic rus” cu un desen indecent dedesubt. Aceasta este o aluzie la sigiliul lui Antihrist. Între timp, bunicul ei, generalul FSB Timofey Eropkin, și prietenul său, generalul Sevastyan Savenkov, elaborează un plan pentru a salva copiii duși anterior de vrăjitori la școală. Un grup de recunoaștere este pregătit să investigheze incidentul.
Mai departe în narațiune, apare Ivan Tsaritsyn, supranumit „Ivan Tsarevich”, un cadet al Școlii Militare Suvorov . El încalcă adesea carta, așa cum crede el însuși, din bune intenții. Așadar, el intră în casa unui jurnalist TV fraudulos pentru a-și expune articolele false despre consecințele „ bruțurilor ” în armată. Ivan este ales pentru rolul de cercetaș, alături de Perusha Tikhogromov, un cadet stângaci și inutil la prima vedere în această misiune. Băieții sunt însoțiți de locotenent-colonelul Viktor Telegin, un militar cu experiență, care a preluat conducerea.
Cât despre Nadenka, iubitul ei profesor de științe teologice Osip Kuroyedov își susține pe deplin dorința de a deveni o vrăjitoare albă și se ascunde în rucsacul unuia dintre cadeți.
În drum spre școală, cadeții ajung pe o insulă grecească unde preoții trăiesc sub îndrumarea misterioasei Geronda . Pe drum, Petrușa dispare, iar Telegin a fost rănit, iar Geronda stabilește ce fel de păcate este. El spune multe despre vrăjitorii care slujesc diavolului.
Tsaritsyn, deja fără Petrușa și Telegin, ajunge la castelul lui Merlin (chiar înainte de a se urca în submarin, care trebuia să-i ducă pe cadeți la castel, Petrușa s-a trezit totuși și a mers mai departe cu Tsaritsyn), unde este școala, apoi Nadenka se târăște afară. Tsaritsyn nu are timp să o oprească, iar ea merge la Moara lui George, unde locuiește „buna” vrăjitoare Peggy „Rotten Ham”. Ea o răpește pe Eropkina, Tsaritsyn, deghizat în urs, o salvează, dar nici atunci nu-l crede.
Ei se infiltrează în școală și o infiltrează sub masca unor noi elevi. Ivan încearcă să-i salveze pe Nadenka și pe ceilalți, învață pe parcurs că școala este o păcăleală, toate minunile sunt un fals, iar adevăratul scop al orelor este educarea imoralității, cruzimii, lăcomiei etc. Dar copiii au a cedat deja influenței „magicienilor” și este dificil să-i salvezi. În plus, de partea „vrăjitorilor” se află trădătoarea Sarah Celsus (Alexandra Glebovna Seletskaya) de la departamentul rus pentru studiul magiei și castelul lui Merlin.
Cu toate acestea, se dovedește că încă mai există magie, dar este subordonată Principalului (Satana), în timp ce „apărarea rusă” este Ortodoxia , care îi protejează pe credincioși de influența vrăjitoriei. În „protecție” găsesc o „gaură”, cu Ivan aceasta este vanitate. Petrușa, pe de altă parte, s-a dovedit a fi foarte pios și, prin urmare, inexpugnabil pentru vrăjitori. Telegin ajunge să-i ajute pe copii, iar împreună distrug castelul împreună cu o parte din vrăjitori, în același timp aflând că Harry este o femeie, sora geamănă a lui Hermioma și, în același timp, o clonă a lui Merlin (Marilyn). Cu toate acestea, Leul a devenit foarte popular la Moscova, ceea ce înseamnă că problema nu s-a terminat.
Cartea a fost aprobată de celebrii preoți moscoviți ai Bisericii Ortodoxe Ruse, protopopul Alexandru Șargunov (conform unor surse [10] , el este autorul cărții), protopopul Artemy Vladimirov . Ei au recomandat această carte pentru citire în prezentările lor tipărite și orale. În special, protopopul Alexandru Șargunov, în recenzia sa, a numit cartea lui Zervas o „carte-expunere” și „o carte antidot”, care, potrivit lui, arată în mod viu „cum se poartă războiul împotriva Rusiei” [11] .
Protopopul Maxim Kozlov , rectorul bisericii de casă a Universității de Stat din Moscova , a numit această carte „aproape prima experiență a unei cărți ortodoxe moderne pentru băieți. Până la urmă, acum există o problemă uriașă: nu avem ficțiune, nouă, ecleziastică în viziunea lumii, care ar putea fi dată adolescenților la granița cu tineretul. <…> Pentru prima dată (sau aproape pentru prima dată <…>) avem de-a face cu o intriga interesantă, cu personaje pe care vrem să le imităm, scrise nu suav, nici moralist, - adevărați contemporani ai copiilor noștri, în viață cu ei în același timp, cu aceleași interese, vorbind cu ei în aceeași limbă. Nu perfect, dar viu.” De asemenea, potrivit lui Maxim Kozlov, „o parte din populația adolescentă” după citirea cărții ar trebui să „dezvolte imunitate” la „mania Harry Potter foarte periculoasă” [12] .
Editorul-șef al ziarului Blagovest , A. E. Zhogolev, consideră că „acesta este un scandal de carte, o lovitură de carte, o carte care a depășit cu mult chiar și recent senzaționala „ moschee Notre Dame ” cu un curaj nestăpânit ”. Potrivit lui Zhogolev, acesta este „răspunsul rusesc... la mănușa magică aruncată tuturor”, „nu o alternativă rusofilă plângătoare la satanistul Harry”, ci „literatură adevărată care hrănește atât mintea, cât și inima” [ 13] .
Recenziile pozitive ale cărții lui Zervas includ adesea polemici cu protodiaconul Andrei Kuraev , apologetul cărților Harry Potter . În special, Zhogolev scrie: „Prevăd că în mediul ortodox vor exista acei... chiar Osip Kuroyedov din paginile romanului, care tocmai recent l-a lăudat pe tânărul vrăjitor Harry Potter , de data aceasta se vor ridica împreună împotriva ortodocșilor. cel mai vândut. Dar să taci, să nu observi această carte șocantă și nu vor reuși. De asemenea, protopopul Maxim Kozlov se distanțează „de punctul de vedere al părintelui A. Kuraev, care crede că este posibil și necesar să se dea cărților despre Harry Potter o oarecare interpretare creștină” [12] . Un articol de scuze în apărarea cărții lui Zervas a fost postat pe forumul protodiaconului Andrey Kuraev [14] .
Profesorul Academiei Teologice din Moscova, Mihail Dunaev , a spus la radio „ Radonezh ”: „Cartea lui Zervas este destul de demnă de citit... Oferă o viziune corectă asupra lumii și nu nepoliticos din punct de vedere didactic, ci pe exemplele acestui lucru. poveste fascinantă cu copii... Întregul conflict al acestei cărți se bazează pe opoziția dintre conceptul de miracol și magie, de fapt, acestea sunt concepte opuse... Cartea este construită pe faptul că un miracol învinge magia. Pentru a stăpâni magia, eroul cărții trebuie să renunțe la patria sa și la biserică. Atunci forțele de altă lume vor ajuta persoana... Un miracol nu poate fi făcut la ordinul unei persoane. O minune se poate întâmpla la cererea unei persoane, la rugăciunea sa către Dumnezeu. Iar personajele principale ale cărții sunt convinse de acest lucru prin propriul lor exemplu . În recenzia sa din revista Russian House , M. M. Dunaev clarifică această idee: „Cel mai important lucru din cartea lui Zervas este expunerea naturii însăși a vrăjitoriei - acesta este poate cel mai profund gând al poveștii, cea mai importantă demnitate a acesteia. Se dovedește că numai cei în care s-au maturizat pasiunile întunecate păcătoase sunt capabili de magie, ei sunt terenul propice pentru capacitatea de a evoca, iar vrăjitoria efectuată crește și întărește acest început cel mai impur într-o persoană - se formează un cerc vicios vicios. , din care în unele momente este imposibil de scăpat. Sufletele ușoare se dovedesc a fi organic incapabile de magie. Dar ei sunt păziți de o minune săvârșită prin rugăciunea călugărilor purtători de duh, precum și copiii înșiși” [16] .
O adnotare entuziastă pentru cartea lui Zervas a fost scrisă de scriitorul rus de science-fiction O. N. Vereshchagin : „Uneori se spune că această carte este răspunsul nostru la Harry Potter . Dar acesta nu este răspunsul. Aceasta este execuția faimosului Shabby Khari din toate trunchiurile la distanță apropiată. Citit. Personal am fost incantata - eu, o persoana care nu digera crestinismul!!! [17] .
Potrivit criticului literar Vladimir Smyk, cartea este „o adevărată descoperire în literatura noastră pentru copii”. „Valoarea specială a cărții, care o deosebește de marea majoritate a altor publicații pentru adolescenți, este că în Nikos Zervas a reușit să găsească imaginea unui erou pozitiv - un erou în adevăratul sens al cuvântului: un curajos, curajos, nobil, generos semen al celor care sunt în pragul tinereții și visează la aventură, la isprăvi, la glorie. Băieții vor dori să imite un astfel de erou, așa cum copiii din anii trecuți l-au imitat pe Timur din celebra poveste a lui Arkady Gaidar .
Savantul religios rus Roman Silantiev a scris în 2009: „Este destul de interesant să citești prima carte - acțiunea din ea se dezvoltă dinamic, deși prea grotesc. Sunt multe glume, inclusiv bune. <…> Dar sechelele „Copii împotriva vrăjitorilor”, care vorbește despre lupta împotriva strategilor politici anti-ruși și a complicilor lor din Moscova modernă, s-au dovedit a fi sincer plictisitoare și, în comparație cu prima parte a trilogiei, nu au făcut-o. provoacă chiar și o zecime din rezonanța anterioară. Drept urmare, mulți critici au remarcat că însăși ideea cărților lui Zervas este destul de reușită, dar execuția ei, ca să o spunem ușor, este departe de a fi ideală" [19] .
Călugărița Evfimia (Pașcenko) a scris: „Cartea se citește „într-o suflare”, aventura este înlocuită cu aventură, iar până la ultimul capitol al cărții încă nu este clar cine va câștiga - profesori puternici de magie, de a căror parte sunt gărzi. cu mitraliere, și vrăji groaznice și cu demoni ajutatori, sau cu o mână de tipi ale căror singure arme sunt credința și prietenia” [20] .
Cartea, care a fost poziționată de editori drept o carte pentru copii, a fost criticată în mod repetat pentru scene naturalistice de violență, vocabular redus , descrieri despre consumul de alcool și hărțuire sexuală, antisemitism [21] [2] [22] . Deci, diaconul Andrey Kuraev în cartea sa „Restructurarea în Biserică” notează [23] :
În romanul anti-Potter, așa cum spune, foarte ortodox „Copii vs vrăjitori”, există mai mult decât povești de groază naturaliste: „Cu o lovitură norocoasă din Mossberg, al doilea Doberman a fost rupt în jumătate. Şuviţele s-au împrăştiat, stropind panta murdară cu măruntaiele lor murdare. — Bine, recunoscu sincer cadetul Tsaritsyn, răsturnând șurubul. „Încep să-mi placă umbrelele magice.” „Acum lipim ușor aceste foarfece în burta pisicii. Și începem să-i tăiem încet pielea, - cu un semizâmbet palid, a explicat studentul absolvent Gaafs. „Am nevoie de tine-s-gut-out.” Vrea cineva să-l încerce? .. „Coada a căzut cu un sunet de lemn, sângele negru curgea din ciot. Pisica a suierat, rupand cu ghearele suportul de plastic al trepiedului. Nimic de genul acesta în Harry Potter
Protopopul Igor Prekup constată multe greșeli în text, vorbirea frivolă a unor personaje, inclusiv a bătrânului, și faptul că până și discursul autorului este presărat cu expresii dubioase din punctul de vedere al literaturii pentru copii [21] :
în discursul autorului, constatăm că cadeții aruncă cinci nu „din inimă”, nu „din nas”, ci „din bot”. Străbunicul lui Telegin, fiind un cazac-plastun, „a tăiat cu măiestrie gâtul tâlharilor și turcilor ceceni”. Centura de arme acoperă trupul lui Tsaritsyn „sub fund”, el „chicotește bucuros, și-a rostogolit burta pe aripa catargului”, este „forat” cu „peepers de gheață”, „pe terasele în aer liber - toate feluri de riff-raff și shelupon”, care „cade pe fund”, când încearcă să-i reziste, vrăjitorii străpung și păpușa lui Telegin „în fund”, etc. Autorul numește albanezii „albanoizi”, negrii – „Negritos”. „, ai lui, se pare, copii – „grecii”.
Violența și insultele își permit nu numai personaje negative, ci și pozitive. După cum a observat Oleg Torbasov, „diferența dintre bine și rău nu se simte deloc aici” [22] . Nikolay Breev, directorul editurii Nikea , a descris cartea drept „foarte agresivă”: „Este un fel de postmodernitate pură. Poate misiunea bisericii să treacă prin postmodern? Nu cred" [24]
Un alt obiect de critică a fost înlocuirea patriotismului cu exaltarea serviciilor secrete sovietice și a succesorilor acestora [21] și propaganda imperialismului , militarismului și șovinismului [22] [25] . Protopopul Igor Prekup notează propaganda „ideei de a uni Biserica și serviciile speciale în numele restaurării imperiului” [21] . Hegumen Peter (Meshcherinov) a remarcat că cartea laudă „la nivelul kitsch-ului sincer, simbioza monstruoasă a Bisericii și a serviciilor secrete și, cu siguranță, nu poate fi purtător de tradiții de valoare autentică în fața societății seculare” [26] [27]
Cartea a fost criticată și pentru faptul că imaginile personajelor nu corespund valorilor creștine. După cum se menționează în publicația oficială a Patriarhiei Moscovei, ziarul Tserkovny Vestnik : „Cartea Copii împotriva magicienilor se dovedește a fi un amestec monstruos de exemple de evlavie religioasă cu scene demne de o adaptare cinematografică a lui Tarantino . Acțiunile personajelor „pozitive”, și într-adevăr ei înșiși, contrazic uneori nu numai idealurile creștine autentice, ci chiar acele clișee pioase stabilite de autorul cărții. Toate acestea lasă un sentiment de nefiresc, nesinceritate, încercări de a adapta personajele personajelor la ideologia de care autorul este obsedat. Aici nu există și nu poate fi un loc <...> pentru experiența personală a comuniunei cu Dumnezeu. <...> În Biserică, care se profilează pe paginile cărții „Copiii împotriva vrăjitorilor”, este loc pentru ideea națională, pentru ocultism și pentru lupta împotriva ei, pentru ideologie - dar există loc pentru Hristos în ea? [25] . Hegumenul Petru (Meshcherinov) a numit această carte un „fals cultural”, care nu are nicio legătură cu „marea cultură creștină europeană și rusă” [26] . După cum a remarcat Oleg Torbasov, „fundamentalismul ortodox din Zervas, adus la extremism, este practic păgânism rusesc cu figura aspră a patronului patrimonial Dumnezeu și rugăciuni, nu mai puțin decât vrăjitorie, de natură aplicată” [22] .
S-a remarcat, de asemenea, că cartea, presupusă scrisă în apărarea Ortodoxiei, discreditează pe unii predicatori ortodocși. Astfel, cartea îl descrie pe teologul Osip Kuroyedov destul de respingător - o parodie evidentă a profesorilor MTA Diacon Andrei Kuraev A.I.și von Rüdiger [21] [22] . S-a remarcat că cartea este capabilă să îndepărteze cititorul de Ortodoxie. Așa că redactorul-șef al revistei World of Science Fiction , Pyotr Tyulenev , a scris: „După cărți atât de radicale, începi involuntar să te gândești: de ce nu există legi împotriva insultării sentimentelor necredincioșilor? Un lucru liniștește: toate aceste cinci sute de pagini nu au nicio legătură cu adevărata Ortodoxie” [28] .
Autorul cărții, care s-a trecut drept un celebru scriitor grec, dar pe care nimeni nu l-a văzut, inclusiv în mediul grecesc, și care este foarte familiarizat cu realitățile sovietice și rusești pentru un străin [29] [30] [28] [25] . Anna Kachurovskaya, după ce a efectuat o investigație jurnalistică, a ajuns la concluzia că cartea „Copiii împotriva vrăjitorilor” a fost scrisă „nu de scriitorul grec Nikos Zervas (care pur și simplu nu există), ci de un grup de negri patrioti literari ruși” [ 2] .
În 2016, regizorul Nikolai Mazurov a realizat o adaptare cinematografică a primei cărți din serie - desenul animat Copii împotriva vrăjitorilor. Desenul animat a fost lansat doar într-o lansare limitată și a primit recenzii puternic negative din partea criticilor de film și a telespectatorilor [31] [32] [33] și înregistrează evaluări scăzute, câștigând faima ca fiind cel mai prost proiect din istoria animației ruse [34] [35 ] ] [36] .
Harry Potter parodii și fan fiction | |
---|---|
Cărți | Barry Trotter Harry Potter și metodele raționalității Copii vs vrăjitori adaptare cinematografică Lumile magice ale lui Harry Potter Porry Gutter Tanya Grotter Nemuritor meu Trilogia Draco |
Video | Voldemort: Rădăcinile moștenitorului Magia Mai presus de toate Severus Snape și Marauders Potter Puppet Friends Casa în copac a groazei XII |