lumea oculta | |
---|---|
Engleză Lumea Ocultă | |
Ed. a 2-a americană, 1885 | |
Gen | ocultism |
Autor | A. P. Sinnett |
Limba originală | Engleză |
data scrierii | 1880-1881 |
Data primei publicări | 1881 |
The Occult World este o carte a lui A. P. Sinnett , membru al Societății Teozofice , publicată pentru prima dată la Londra în iunie 1881. [1] Aceasta este prima lucrare teosofică a autorului ; potrivit lui N. Goodrick-Clarke , după publicarea sa, fenomenele lui H. P. Blavatsky și mesajele Mahatmailor au primit faimă senzațională, care ulterior a atras asupra lor atenția Societății de cercetare psihică din Londra . [2] [K 1]
În septembrie și octombrie 1880, H. P. Blavatsky și H. S. Olcott i-au vizitat pe A. P. Sinnett și pe soția sa, Patience , în Simla [K 2] . Sinnett a arătat un interes serios pentru munca și învățăturile Societății Teozofice, iar acest lucru l-a determinat pe Blavatsky să-l ajute să stabilească contacte și să colaboreze cu cei doi adepți care au sponsorizat Societatea, Mahatmas Kut Hoomi și Morya [5] [K 3] . I s-a oferit, de asemenea, posibilitatea de a colecta materiale pentru prima sa carte teosofică, care s-a bazat în mare parte pe comentariile sale asupra operei oculte a lui Blavatsky și care a făcut numele ei cunoscut pe scară largă, deși „nu era un singur cuvânt scris de mâna ei în ea”. [opt]
În a doua jumătate a anului 1880, ziarul anglo-indian The Pioneer a publicat mai multe rapoarte individuale și colective ale martorilor fenomenelor oculte ale lui Blavatsky, în special, pe 7 noiembrie 1880, un astfel de raport a fost tipărit chiar de Sinnett [9] . În 1881 a inclus aceste rapoarte în cartea sa. În februarie 1881, Coot Hoomi, declarând că este interesat de cartea lui Sinnett și de succesul ei, a dat permisiunea de a folosi scrisorile sale și a dat o judecată sănătoasă cu privire la ceea ce ar trebui tipărit și cum să fie tipărit.” [10] În martie 1881. Soții Sinnett au plecat în vacanță în Anglia, unde ar fi trebuit să găsească un editor pentru The Occult World. [11] [K 4] Cartea a apărut în iunie 1881 în timpul șederii autorului la Londra. În iulie 1881, Sinnett s-a întors în India și a doua zi după sosirea sa a primit o scrisoare de la Koot Hoomi în care îl felicita pentru publicarea The Occult World. [13] [K5]
Lumea Ocultă este dedicată „omul al cărui consimțământ autorul l-a căutat și obținut, Mahatma Koot Hoomi, a cărui dispoziție bună și prietenoasă”, scrie Sinnett, „îndreptățește autorul acestei cărți să atragă atenția publicului european” [K 6] .
Cartea începe cu afirmația autoarei că există o anumită școală de gândire pe care cultura modernă a „uitat-o deja” și că metafizica modernă și, în mare măsură, științele naturale moderne „bâjbeau orbește de secole” în căutarea unor abordări ale cunoașterii. , care în tot acest timp a fost stăpânit pe deplin de filozofia oculta . Sinnett își are libertatea de a-și declara cunoștințele că acesta este cu siguranță cazul. [16] În cartea sa, el scrie:
„Am intrat în contact cu oameni care au moștenit o cunoaștere mai înaltă a secretelor naturii și umanității decât toate teoriile pe care cultura modernă le-a dezvoltat până acum... După ce a obținut rezultate impresionante cu metoda deschisă de cercetare, știința modernă este extrem de iritați de presupunerea că oamenii care au atins cunoștințe autentice, fie în științele naturii, fie în metafizică, sunt capabili să se mulțumească să țină lumina sub un buchet... Cu toate acestea, nu trebuie să facem ipoteze pe acest subiect. Faptele sunt destul de accesibile, doar dacă sunt căutate corect. [K7]
Sinnett explică că „dezvoltarea supremă” a unui ocultist îi cere să mențină puritatea fizică absolută. Solicitantul este obligat de la bun început să furnizeze dovezi că este dispus să respecte această cerință. Pe toată perioada de probă, el trebuie să respecte castitatea deplină și să se abțină de la orice plăcere fizică. Totuși, un astfel de mod de viață nu implică nicio disciplină deosebit de strictă, nici asceză, nici retragere din lume. [17] Sinnett scrie:
„Nu există nimic care să împiedice un domn din societatea londoneze să fie candidat pentru ocultism și să urmeze o pregătire completă, iar alții nici măcar nu vor ști nimic despre asta. Din punctul de vedere al adevăratului ocultism, devotamentul sublim al adevăratului adept nu este nicidecum rodul ascezei respingătoare a fachirului indian obișnuit, acel yoghin al pădurii, a cărui murdărie crește cu sfințenie, acel fanatic care lipește cârlige de fier. în corpul lui sau își ține mâna sus până se usucă”. [K8]
29 septembrie 1880, în timpul unei plimbări de seară cu doamna Sinnett în vârful celui mai apropiat deal, Blavatsky, ca răspuns la dorința exprimată brusc a tovarășului ei de a avea un mic bilet de la unul dintre „Frați” , a rupt colțul gol al scrisoare primită în acea zi și a ținut-o în mână până când dispare. Apoi Blavatsky i-a cerut să indice unde ar trebui să apară biletul. Doamna Sinnett arătă spre copac, apoi printre ramurile lui a găsit aceeași bucată de hârtie, dar acum conținea un scurt mesaj semnat cu caractere tibetane. [K 9] [20] [21] [22]
Potrivit lui J. Barborka, această notă a fost „primul mesaj al Mahatmaților care a venit ca răspuns la o cerere orală”, iar după aceea Sinnett a decis să scrie prima sa scrisoare „la un frate necunoscut”. [23] [K 10]
Odată am întrebat-o pe doamna Blavatsky: dacă scriu o scrisoare unuia dintre frați, expunându-mi părerile, va putea ea să trimită acest mesaj? Eu însumi am crezut că acest lucru nu este posibil, pentru că știam cât de inaccesibili sunt de obicei Frații; dar, deoarece doamna a promis că va încerca, am scris o scrisoare adresată „unului frate necunoscut” și i-am dat-o doamnei Blavatsky pentru a vedea dacă va rezulta ceva. [Ideea mea s-a dovedit a fi neobișnuit de succes, deoarece această întreprindere timidă a dus la cea mai interesantă corespondență în care am avut vreodată onoarea de a fi membru.] [K 11] [K 12]
În timpul primei vizite a lui Blavatsky la casa Sinnett din Allahabad , aceștia au avut ocazia să observe, pe lângă atingere, un alt fenomen. Pentru câteva zile au mers cu oaspetele lor la Benares, unde s-au stabilit într-o casă pusă la dispoziție de Maharaja Vizyanagarama. Într-o seară, după cină, stăteau în holul mare al casei. Deodată, trei-patru flori au căzut chiar între ele; erau trandafiri tăiați. [K 13] [20] [K 14]
La Simla era planificat un picnic, iar un grup de șase intenționa să meargă în pădure. Totul a fost conceput pentru șase, dar dintr-o dată o a șaptea persoană s-a alăturat grupului. Pe măsură ce se făceau pregătiri pentru masa de prânz, lipsea o ceașcă de cafea și o farfurie. Cineva a sugerat în glumă că Blavatsky „materializează” un dispozitiv suplimentar. Blavatsky a făcut o „conexiune mentală” cu unul dintre „Frații” ei îndepărtați și apoi a indicat un loc anume plin de iarbă și tufișuri. Unul dintre participanți s-a angajat să sape pământul cu un cuțit în acest loc. După un timp, a apărut marginea unui obiect alb, care s-a dovedit a fi o ceașcă, iar nu departe de acesta era o farfurie, iar prin design nu se deosebeau de celelalte șase aparate aduse din casa Sinnett. Rădăcinile plantelor din jurul vaselor găsite erau intacte, iar acest lucru a arătat că nimeni nu le-a îngropat anterior aici. Când doamna Sinnett a numărat acasă căni și farfurioare cu acest design, a constatat că mai era un set. Cu toate acestea, a fost imposibil să achiziționați astfel de feluri de mâncare în Simla. [K 15] [20] [29] [K 16] [K 17]
Un alt eveniment a avut loc la acest picnic, când s-a dovedit că nu se poate face cafea, deoarece toate sticlele de apă luate cu ele erau goale, iar apa din cel mai apropiat pârâu era murdară. Servitorii trimiși la berărie nu au reușit să facă rost de apă. Apoi Blavatsky a pus sticla goală într-unul dintre coșuri și apoi a scos-o, deja umplută cu apă pură. [K 18] [20] [K 19]
În timp ce mergeam pe deal, a avut loc un „incident de pernă” . Blavatsky l-a întrebat pe Sinnett unde ar dori să găsească obiectul pe care urma să-l trimită Koot Hoomi. A decis să aleagă locul cel mai nepotrivit și a arătat spre una dintre mai multe perne de canapea, dar la insistențele soției sale, a fost aleasă alta. După ce perna cusută strâns a fost ruptă, au găsit printre pene un bilet de la mahatma și o broșă pe care doamna Sinnett o lăsase acasă. [K 20] [20] [34] [K 21]
În timp ce literele Mahatmaților sunt „cea mai valoroasă” parte a cărții, motivul cel mai probabil pentru marea sa popularitate a fost fenomenele oculte descrise de autor, pe care le-a observat personal. [8] [K-22]
Guénon a scris că autorul cărții The Occult World la început, ca nimeni altul, a contribuit „la răspândirea teosofismului în Europa, dar a fost complet păcălit de trucurile lui Madame Blavatsky”. [27] [K 23] În Raportul Hodgson , fenomenele Blavatsky descrise în cartea lui Sinnett sunt discutate în „Fenomenele „Lumii Oculte””. [37] La sfârșitul acestei secțiuni, Hodgson a scris:
Cred că sunt îndreptățit să spun că fenomenele incluse de domnul Sinnett în cartea sa The Occult World sunt descrise de el mai puțin satisfăcător decât ar putea descrie orice spectator neinițiat, dar perspicace, trucurile unui prestidigitator obișnuit; că informațiile suplimentare pe care le-am primit despre ei dovedesc deplina lui incapacitate de a lua măsurile de precauție necesare împotriva înșelăciunii și de a adera la „metodele științifice de cercetare” proclamate de el (The Occult World, p. 35). [38]
Soare. Solovyov a afirmat că din analiza lui Hodgson asupra fenomenelor descrise în cartea The Occult World, se poate înțelege „cu ce cercetător „serios și conștiincios” avem de-a face în persoana lui Sinnett, acest „famos apostol” al celei mai recente teozofii și principalul apărător al lui H. P. Blavatsky”. [39] [K24]
În 1883, spiritistul american Henry Kiddle a scris revistei spiritiste din Londra Light cu o scrisoare către editor [41] în care a relatat că, după ce a citit Lumea ocultă a lui Sinnett, a fost „foarte surprins” când a descoperit că unul dintre Scrisorile lui Coot Hoomi publicate în carte conțineau „un discurs aproape textual despre spiritism” pe care l-a ținut în Lake Pleasant la 15 august 1880 [42] [43] și tipărit în aceeași lună în Banner of Light. În acest sens, Kiddle avea o întrebare: „Din moment ce cartea domnului Sinnett nu a apărut decât o perioadă considerabilă mai târziu (aproximativ un an, cred), este de înțeles că nu am putut cita, conștient sau inconștient, paginile ei, ci cum atunci a intrat textul meu într-o scrisoare către Koot Hoomi? [44]
Potrivit lui Guénon, „incidentul profesorului Kiddle” a fost prima lovitură publică adusă reputației Societății Teozofice. El a scris că Sinnett, care a ales la început să tacă, a prezentat totuși în cea de-a patra ediție a The Occult World o „explicație destul de stângace” dată de însuși Koot Hoomi [K 25] . Potrivit acestuia din urmă, faptul că publicația arăta ca un plagiat s-a datorat incapacității și neglijenței „chelei” (elevului), care era obligat să „asedieze” și să-și transmită mesajele, dar care a omis exact partea care a întors. trecerea incriminatoare într-un citat obișnuit. „Profesorul” a fost obligat să recunoască că a comis „imprudență”, permițând trimiterea scrisorii sale fără a verifica și corecta. [46] O versiune extinsă a explicației lui Koot Hoomi a fost următoarea:
Scrisoarea cu pricina... a fost scrisă de mine pe vremea când călătoream călare. A fost dictată mental unui tânăr chela și „precipitată” de acesta, încă neexperimentat în această ramură a chimiei psihice, care a trebuit să o rescrie dintr-o amprentă abia vizibilă. Prin urmare, acest „artist” a ratat jumătate din scrisoare și a distorsionat-o pe cealaltă. Când a întrebat la acea vreme dacă aș trece peste ceea ce am scris și aș corecta greșelile mele, am recunoscut că am răspuns imprudent: „O să fie, băiete. Chiar nu contează dacă pierzi câteva cuvinte.” Din punct de vedere fizic, eram foarte obosit de la drumul de patruzeci și opt de ore fără odihnă și (din nou fizic) dormeam pe jumătate. În plus, la vremea aceea trebuia să fiu atent psihic la o chestiune foarte importantă și, prin urmare, puțin din mine a rămas de scris. Când m-am trezit, am constatat că fusese deja trimisă și, din moment ce nu mă așteptam la acea vreme să fie publicată, nu m-am gândit niciodată la asta de atunci... Totuși, dacă mi-aș fi dictat scrisoarea în forma din care apare acum tipărit, ar părea fără îndoială suspect și, deși este departe de ceea ce se numește de obicei plagiat, lipsa sa de ghilimele ar servi drept bază pentru cenzură. Dar nu am făcut nimic de acest fel, așa cum arată clar amprentele originale ale originalului din fața mea. [K26] [K27]
După prima apariție în 1881, cartea a fost retipărită de mai multe ori: în 1882 a apărut a doua ediție, în 1883 a treia, în 1913 a noua. A fost tradus în mai multe limbi europene: franceză, germană, olandeză, suedeză, finlandeză și rusă. [1] [K28]
Societatea Teozofică | ||
---|---|---|
teosofii | ||
Concepte |
| |
Organizații |
| |
Texte | ||
profesori |
| |
Vezi si " Lucifer " „ Teozoful ” Agni yoga Antroposofie Benjamin Cream Jiddu Krishnamurti |